ANDEN DEL
Du er et usselt, utaknemmeligt hittebarn, Oliver.
Og en skam for det kirkesogn, som har opfostret dig gratis.
Hvis du ikke kan blive lærling,
har ledelsen besluttet at sende dig til søs.
Hvis vi altså kan finde en kaptajn, som vil have en kahytsdreng uden venner.
Og du har ingen anden at skylde skylden på end dig selv.
Om en måned ligger du med feber i en hængekøje på vej mod Timbuktu.
Mærk dig mine ord hvis du er heldig, vil skipperen en dag prygle dig
til døde efter middagen, eller smadre dit hoved med et jernrør,
bare for sjov.
Hvilket det er almindeligt, at skippere gør, det ved alle.
Det sparer dommeren for besværet med en offentlig hængning.
Som ville være alt for godt for dig.
Alt for godt.
Skynd dig nu.
Skynd dig.
Jeg tåler ikke et sløvt fattiglem. Skynd dig.
Tilbage til arbejdet, drenge.
Hr. Bumble, en fornøjelse at træffe Dem, Sir.
Fornøjelsen er på min side, hr. Sowerberry.
Jeg har taget målene på de to kvinder, som døde i går aftes, hr. Bumble.
Udmærket. Du bliver velhavende.
Jeg ville ønske, at jeg var bedemand.
Tror du det? De priser, ledelsen tillader, er meget små.
Det er kisterne også, hr. Sowerberry.
Noget må vi tjene, hr. Bumble. Kvalitetstræ er en dyr sag, Sir,
og alle jernbeslagene skal sendes fra Birmingham.
Ja, ja, du kender vel ikke nogen, som vil have en dreng?
En dreng? Unge Oliver Twist, sognelærlingen.
Han er en byrde, en belastning for menigheden.
Men De kan måske bruge ham, hr. Sowerberry.
Tja, hr. Bumble... På generøse vilkår, hr. Sowerberry.
Generøse vilkår. Jo, men forstår du...
Fem pund?
Vær nøjeregnende med i hvis varetægt vi efterlader ham.
En meget sød dreng. Og fem pund sammen med ham.
Oliver, tag kasketten væk fra øjnene. Hold hovedet op og skynd dig.
Oliver.
Stå her, mens jeg taler med dig.
Af alle utaknemmelige drenge. Nej, Sir. Jeg skal nok være sød.
Det skal jeg nok, Sir. Jeg er meget lille, og det er så...
Så? Så...
Hvad? Så ensomt, Sir.
Alle hader mig. Vær ikke sur på mig, Sir.
Tør øjnene. Hold hovedet oppe.
Hr. Bumble. Hr. Sowerberry.
Jeg har taget drengen med. Buk.
Fru Sowerberry, frue. Det er drengen fra fattighuset.
Buk. Han er meget lille.
Han er ret lille, det kan ikke nægtes.
Men han vokser sig større, fru Sowerberry.
Det er jeg sikker på, med vores mad og drikkevarer.
Jeg kan ikke se besparelse i børnehjemsbørn.
De koster altid mere i mad, end de er værd.
Men mænd tror altid, at de ved bedst.
Hr. Bumble, sikken en elegant knap. Den har jeg ikke set før.
Ja, den er smuk. Ledelsen forærede mig den
nytårsdag.
Kom herind, dit lille skelet.
Den har samme motiv som sognets segl.
Den gode samaritan læger den syge og skadede mand.
Her, Charlotte, hvad gjorde du med de rester, der blev gemt til hunden?
Der, frue.
Trip har løbet rundt på gaden hele dagen og klarer sig uden dem.
Giv dem til drengen. Ja, frue.
Stille,Trip.
Du er ikke for fin til at spise dem? Nej, frue.
Nu har jeg aldrig.
Stille,Trip.
Hvad sagde jeg, de fattiglemmer er bare tænder og mave.
Når du er færdig, skal jeg vise dig din seng.
Du er vel ikke kræsen med, hvor du sover.
Det spiller ingen rolle, om du er, for der findes kun et sted til dig.
Kan du åbne den dør?
Åbn døren. Javel, Sir.
Er du den nye dreng, de har sendt? Ja, Sir.
Se på ham.
Jeg er tæt på at give dig smæk, snothvalp.
Undskyld mig, Sir.Vil du have en kiste?
Du ved ikke, hvem jeg er, vel? Nej, Sir.
Jeg er hr. Noah Claypole, og du arbejder under mig.
Så det er bedst, at du lærer dig at gøre, hvad jeg siger.
Du kan begynde med at gå ud og tage skodderne, hører du?
Kom så af sted med dig, din lille skurk, ned ad trapperne.
Kom så, skynd dig. Op med dig.
Stop.
Op på den. Du skal fjerne skodden.
Tag træstumpen op. Den,ja. Stil den herned.
Kom så, stil den der. Forsigtigt
Kan du se hullet? Stik en finger ind. Sådan ja. Og træk så ud.
Læg så armene rundt om den. Kom så, så tung er den heller ikke.
Hvad er problemet? Se nu hvad du gjorde. Du smadrede...
Hvad har du gjort? Giv mig den.
Skrub ind, din værdiløse lille filur. Op ad trapperne.
Nu er du i vanskeligheder. Vent bare til de ser, hvad du har gjort.
Koster du allerede penge! Hvad var det, jeg sagde?
Ind i køkkenet. Hjælp Charlotte, din snothvalp.
Sid ned, kære Noah. Jeg har gemt lidt bacon til dig fra herrens morgenmad.
Oliver, luk døren efter Noah.
Kom så.
Hurtigt! Spis op, lille ven.
Her er din morgenmad, Oliver. Spis det på kassen der, hurtigt, hører du?
Hører du, fattiglem? Ellers får du den at smage på.
Sikken underlig fyr du er. Lad drengen være.
Lad ham være? Alle lader ham jo være i fred.
Hverken hans mor eller far generer ham, vel?
Din underlige fyr, Noah.
Du bliver ladt helt i fred, ikke sandt hittebarn?
Jeg har gået i fattigskole og har et rigtigt hjem at vende tilbage til.
Så du må bare lære at rette dig efter dem, som er bedre.
Noah, lad nu ikke dit bacon blive koldt.
Oliver, kom her.
Oliver, tag dig sammen. Fej gårdspladsen.
Kom nu fattiglem, tag nu fat. Hvad er dit problem. Kom nu.
Kom nu, skynd dig lidt.
Er du færdig? Oliver, gør som der bliver sagt.
Forbaskede unge.
Oliver, fruen råber efter dig. Nu får du.
Oliver, du tørrer trappetrinene af, ellers får du ballade af fruen.
Oliver, er gårdspladsen ren.
Ren, sagde jeg.
Oliver, kom så din vilde.
Oliver, fej gårdspladsen.
Hvor er drengen henne?
Er du færdig? Er du snart klar, fattiglem?
Hvorfor ikke? Kom nu, skynd dig lidt.
Oliver.
Den dreng må enten holde op med at spise eller holde op med at vokse.
Vi har ikke råd til at have to lærlinge med appetit.
Jeg forstår ikke, hvorfor du var tvunget til at belaste os med ham.
Til at begynde med, skulle jeg lige til at sige...
Kom ikke her med, hvad du havde tænkt dig at sige. Jeg er ingen.
Spørg ikke mig, jeg vil ikke trænge mig ind på dine hemmeligheder.
Men kære,jeg vil spørge dig til råds. Nej, spørg ikke mig om råd.
Spørg en anden.
Angående unge Twist, min kære. Han er vokset sig til en pæn dreng.
Det er bedst for ham. Han spiser nok.
Han har fået et sørgmodigt udtryk i ansigtet.
Jeg skal gøre ham sørgmodig.
Han kunne blive en ypperlig sjælesørger, min kære.
En lejet sjælesørger? Den døgenigt?
En børnesjælesørger. Men kun til børnebegravelser.
En sjælesørger med den rette størrelse vil have en ypperlig effekt.
Ja, det vil han.
Hvorfor har du aldrig tænkt på det før?
En indskydelse, min kære. Han ville forbedre forretningerne.
Rigtig godt, Oliver.
Kan du lide dit nye kald? Rigtig meget, Sir.
Ikke så godt, Sir. Du vænner dig til det.
Det er ingenting, når du bliver vant til det. Stå nu der og vent på mit tegn.
Dygtig dreng.
Det er skændigt. Det er hvad det er. Græm dig ikke, kære Noah.
Han har luret sig til herrens gunst. Men ikke fru Sowerberrys.
Hun presser ham nogle gange. Ja, og jeg skal presse ham mere.
I fem år har jeg slavet i forretningen. Jeg har aldrig fået nyt tøj.
Det bedste tøj. Særbehandling. Jeg skal give ham særbehandling.
Jeg skal sørge for, at lemmet kommer til at betale. Vent bare.
På hvad, kære Noah?
Du har vænnet dig til jobbet, Oliver. Det sagde jeg jo, at du ville.
Meget tilfredsstillende. Du har fundet dig til rette over al forventning.
Gå nu ud og hent den rulle filt.
Jeg ved godt, at fru Sowerberry er hård mod dig, men sådan er hun.
Hun er hård mod os alle sammen.
Rul den nu ud.
Vi må se fremad nu. Om syv år udløber din læretid
og jeg bliver tvunget til at betale dig svendeløn.
Lad mig se, det bliver ni shilling og seks pence om ugen,
med logi og vask.
Syv år? Ja, hvad så?
Ingenting...
Det virker bare som så lang tid. Overhovedet ikke.
Ikke når du lærer dig et hæderligt erhverv.
Ja, Sir. Men...
Men hvad?
Det gør mig nogle gange ked af det. Hvad gør det?
At se folk ligge døde og deres familier sørge.
Døden er vores levebrød dreng.
Sorg er mad og drikke til os. Hver tåre er en shilling i kassen.
Husk det. Ja, Sir.
Hvis det ikke passer, kan du prøve gaden eller fattighuset.
Nej, Sir. Jeg mente det ikke...
Hr. Bumble, en fornøjelse. Det håber jeg, hr. Sowerberry.
Jeg har en bestilling på en kiste.
Først en kiste og derefter en sognebegravelse.
Jeg skal straks tage mig af det.
Det er den fulde købmand, som døde i en port tirsdag aften.
Ham. Jeg var selv med til retsundersøgelsen.
Ja, hvis jeg husker rigtigt, kom juryen frem til, at han døde af udsathed...
Og mangel på livsnødvendigheder. Det gjorde de, Sir.
De kom med et specielt udspil: hvis de ansvarlige bare havde været
samvittighedsfulde i deres pligter...
Ledelsen kan ikke lytte på ukyndige jurymedlemmer.
Juryen er udannede, snobbede kryb.
De ved ikke mere om filosofi eller nationaløkonomi end som så.
Jeg foragter dem. Det gør jeg også.
Jeg ville ønske, at vi havde en jury i fattighuset i en uge eller to.
Jeg skulle nok få dem til at tabe modet.
Bevar mig vel... Unge Twist.
Han er vokset, siden du fik ham. Det var mig, der gav ham hans navn.
Jeg håber, han er stolt af det. Han har ikke vanæret sig endnu.
Det er også bedst for ham, så længe Bumble er kirkebetjent.
Hav en god dag, Sir. God dag.
Tænk over, hvad han sagde. Ja, Sir.
Vær taknemmelig for at du er i en hæderlig branche,
med stille imødekommende kunder.
Gå nu ind og spis middagsmad, mens jeg går hen og måler...
Hils...
Jeg henvender mig til den døde. Tak, Sir.
Hr. Sowerberry sagde, at jeg skulle spise nu. Nå så det sagde han?
Han har vel ikke noget bedre for end at tænke på din middag?
Det sagde jeg jo lige, Twist, at du er en rotte.
En rotte. Og du vil blive hængt.
Hører du efter?
Og jeg vil have fornøjelsen at se det. Ja, jeg vil være der.
Han er hårdhjertet, ser du. Hør bare.
Lem.
Lem hvordan går det med din mor?
Hun er død. Hvad er hun? Tal højere.
Hun er død. Nå, nå, er hun død?
Og du siger ikke noget om hende. Hvad døde hun af?
Af et knust hjerte, det fortalte gamle Sally.
Jeg tror, jeg ved, hvordan det er at dø af det.
En rigtig gammel historie, lem.
Hvad fik dig så til at tude nu? I hvert fald ikke dig.
Ikke mig, hvad? Nej, ikke dig.
Nu er det nok. Fortæl mig ikke mere om hende.
Det er bedst, at du ikke gør det. Bedst at jeg ikke gør det?
Lem, vær nu ikke fræk og heller ikke din mor.
Hun var bare en køn en. Ja, min sjæl.
Lem, ved du hvad? Din mor var gennemrådden.
Hvad sagde du? Et gennemråddent fattiglem.
Faktisk var det bedre, at hun døde, da hun gjorde det,
inden hun kom i fængsel eller blev kørt til galgen.
Op og slås. Kom nu. Charlotte, frue, han er blevet gal.
Kom nu og slås.
Frue, Oliver er blevet gal.
Usling!
Under trappen. Slip mig.
Løb efter hr. Bumble.
Han er blevet voldsom, først forsøgte han, at myrde Charlotte, og så fruen,
og bagefter forsøgte han at myrde mig.
Smerter. Plage. Skynd dig, Sir, skynd dig, herinde.
Her, frue.
Hr. Bumble, hun er helt forstyrret. Jeg håber, det kan lære herren ikke
at skaffe flere af de unger fra fattighuset.
Hr. Bumble, giv ham prygl, inden han sparker døren ind. Prygl ham grundigt.
Jeg skal slå ham til blods, frue.
Slip mig ud.
Oliver. Slipper du mig ud.
Kan du kende stemmen, Oliver? Ja.
Er du ikke bange, Sir? Ryster du ikke, når jeg taler, Sir?
Nej!
Kom nu, slip mig ud.
Slip mig ud, hvis du tør!
Hr. Bumble.
Han kommer fra en dårlig familie. Let påvirkelig natur, fru Sowerberry.
Sygeplejersken og lægen sagde, at hans mor kom hertil med problemer
som ville have slået enhver anden kvinde ihjel.
Han må være gal. Ingen rask dreng, ville tale sådan.
Det er ikke galskab, det er mad. Mad?
Mad, frue. Du har overfodret ham.
Du har givet ham kunstigt mod. Havde du givet ham havrevælling,
ville det aldrig være sket.
Sådan går det, når man er generøs.
Jeg vil ikke røre ham. En kirkemand bør ikke synke så dybt.
Men, hør på det. lgnorer det, frue.
Lad ham blive i kælderen, til han har sultet lidt.
Så kan du give ham en lektie.
Uden nåde, frue.
Hr. Sowerberry kan tage sig af ham.
Ud, ud med dig.
Oliver,jeg er skuffet over dig.
Om jeg så bliver hundrede år, vil fruen ikke lade mig glemme det.
Men, Sir, han kaldte... Ikke et ord, jeg vil ikke høre det.
Jeg kender min pligt, og jeg vil gennemføre det.
Forstår du det? Godt.
Gå nu op med dig, din lille lømmel.
Du er vel nok nydelig? Han sagde noget grimt om mor.
Og hvad så, din utaknemmelige usling?
Hun fortjener det. Nej, hun gør ikke.
Jo, hun gjorde. Det er løgn.
Hvad venter du på, hr. Sowerberry?
Du understår dig i at tale til fru Sowerberry på den måde?
Sir.
Hårdere, Sowerberry, hårdere.
Ind i forretningen med dig, og gør dit arbejde, ellers får du flere prygl.
Brød og vand i et par dage.
Hvis jeg hører endnu et ord fra ham, bliver det ingenting, og han må sulte.
Den snedige lille djævel.
Er du sikker på, han ikke er her? Din tåbe.
Han har taget alle sine ting, alt sammen.
Kassen.
Der mangler ikke noget.
Jeg er bange for, vi var for hårde. Din svage nar.
Sir, kan jeg hjælpe dig med noget?
Du har en dreng her. En dreng?
En dreng ved navn Oliver Twist?
Hvem er du, Sir? Hvad ved du om Oliver Twist?
Fattighusets chef sagde, at han var her.
Jeg kan ikke fortælle hvorfor, men jeg har interesse i at vide, hvor han er.
Virkelig, Sir. Det har vi også.
Undskyld. Drengen er i din varetægt. Han stak af, Sir. I morges.
Efter alt det, vi har gjort for ham og spenderet på ham, bliver han hængt.
Hængt? Sir, kan du ikke fortælle, hvem du er?
Hvilken interesse du har i drengen? Væk siger du...
... i morges.
Sir?
Tag dig ikke af ham. Hent Noah.
Sæt gang i sognebetjentene. Send dem efter drengen.
Det er ikke for sent at fange ham.